FAR TILL FYRAS VILDA SEMESTER
- Det är de sista, va? - Va?
- Är det de sista? - Det är bara Søs också.
- Men innan du säger nåt... - Lyssna nu...
Den diskussionen klarar jag inte av. Det där inne gör mig vansinnig.
Ja, men vi ska till Vadehavet. Det är en badsemester.
Jag vet att det är jättejobbigt med fjärrvärmen.
Då är det ju bara skönt att vi ska på semester.
- Ska vi nöjas med hälften? - Hälften?
Søs saker kan ju ligga i farbror Anders bil. Han åker ensam.
- Hallå! - Nej, okej. Bara glöm det.
- Ger du mig ett handtag, gamle gosse? - Ja.
- Hjälper det? - Ja. Tack.
Så! Jag hade också blivit galen om vi stannat en vecka i oväsendet.
Kilar ni över till fru Sejersen och hämtar nyckeln?
- Sisten dit är en sopa! - Du tjuvstartar!
Nej, ni två. Varför måste ni alltid tävla?
- Gjorde du illa dig? - Nej då.
Tack för att vi får låna ditt sommarhus.
Peter kommer också dit.
Utan dig hade vi nog inte kommit iväg i år.
Fjärrvärmen tog semesterpengarna.
- Så tusen tack, fru Sejersen. - Det är jag som tackar.
Nyckeln ligger under mattan! En sista sak!
- Se upp för Grå Damen. - Ja... Tack, fru Sejersen.
- Grå Damen? - Du känner fru Sejersen.
- Hej, farbror Anders. - Hejsan, lille Per.
- Lille Per, är det du? - Ja. Ser du oss?
- Var? - Titta ut genom fönstret.
- Ja, där är du ju, lille Per! - Är inte walkie-talkien smart?
- Det är som en handsfree mobil. - Walkie-talkie?
- Nu är du handsfree, farbror Anders. - Är jag handsfree?
Där ser man.
- Pappa? - Nej! Titta på farbror Anders.
- Anders! - Handsfree är häftigt.
Anders, se upp!
Ja... det här är alltså Vadehavet. Det har de inte ändrat på.
Kan man bara köra till ön två gånger om dan?
- Ja, för vägen blir översvämmad. - Landsvägen blir till vattenvägen.
Häri min goda gamla tidvattenstabell ser man när man kan köra över.
Ja, låt oss nu se...
Ja! Det är nu. Följ mig.
Jag åker med dig, farbror A. Sisten över är en sopa.
Pappa, kom nu. Jag vill inte vara en sopa.
Ja, lugn nu.
- Nu har de andra redan åkt. - Det är ju ingen tävling, Mie.
Vi måste njuta av turen.
- Vad fint här är. - Ja, det är det, Per.
Men också farligt, för tidvattnet växlar så här... pang!
Sen är det högvatten. Många tyska turister fångas här ute i vattnet.
Hej, hel!
- Hej, hej! - De lokala är riktigt trevliga, va?
Pappa? Var inte farbror Anders tidvattenstabell rätt gammal?
- Den är nog från hans skoltid. - Det ändras en timme varje dag.
- Det är inte sant! - Var är vägen, pappa?
Den var där nyss. Men det är ju bara rakt fram.
Det här händer inte, pappa!
Pappa, det kommer nån.
- Was machen Sie? - Vi är danskar.
Det är livsviktigt att ni stannar på vägen.
Det är svårt att se vägen för den är borta.
När du kör fast i leran har du kön av vägen. Stanna vid bilen.
Annars kommer Grå Damen och ni kan drunkna.
- Har du inte hört om Grå Damen? - Jo, jo, självklart.
- Pappa, drunknar vi? - Nej, Per. Vi är ju inne i bilen.
Nu är vi riktiga tyskar. Inte sant, pappa?
- Jaså, där är ni äntligen. - Mie, du är en sopa.
- Ole, sluta med det där nu. - Jösses, vilket stort hus, va?
Det är inte alls som jag trodde.
- Inte så fru Sejersen-aktigt. - Det är ju snyggt.
Peter kommer bli så imponerad.
- Låg inte nyckeln under mattan? - Den har kanske blivit stulen.
Fru Sejersen glömmer saker.
- Ja, som tur är. - Att hon glömmer saker?
Ja, för hon har glömt att stänga fönstret också.
- Där kan jag inte klättra upp. - Nej, det kan du inte.
Du ska använda stegen.
Tack, farbror Anders. Bra sett.
Fru Sejersen!
Nej!
"Det tysta vittnet"! Nämen, det är den sista i serien.
Dig har jag letat länge efter.
Kan du öppna dörren, gamle gosse?
Se vad jag hittade.
Fru Sejersen har hela serien. Och den har jag letat så efter.
Det är som att bo i en inredningstidning.
- Visste ni att det finns jacuzzi? - Nej,
Det blir den bästa semestern nånsin. Peter måste få...
Kan man göra bomben i en jacuzzi?
Bomb?
Man springer så fort man kan och hoppar i med ett jätteplask.
Nej, inga bomber i jacuzzin. Men det kan du göra ute i havet.
- Hallå! - Hallå.
- Sprechen Sie tyska? - Vad gör ni här?
- Vi har semester. - Och njuter av livets goda.
Kan ni omgående lämna vårt hem? Ut, ut!
Du har gått fel. Vi har lånat det här sommarhuset av fru Sejersen.
- Fru Sejersen? - Det är hon den konstiga där borta.
Jag vet vem den dumma zigenerskan är.
Där borta? Så det här är inte...?
Förlåt. Jag trodde... det var för... - Ungar, packa ihop.
Det har skett ett missförstånd.
Förlåt. Den här är också din. Den är faktiskt riktigt spännande.
- Ja, hej då! Och på återseende! - Det ska vi nog inte räkna med.
- Hej då! - De har ätit all vår mat.
Har du sett?
- Det här är mer fru Sejersen-aktigt. - Det är mycket mysigare.
- Det är ett sommarhus med traktor. - Det är en gammal Ferguson.
Vad häftigt det är.
- Nyckeln låg under mattan. - Ni skojar!
Jag har skickat bilder på allt häftigt till Peter.
Det är inte häftigt. Det är bara snyggt.
Nu ska ni få se, ungar.
Nej!
- Här ryms alla. - Jag vill sova här.
Titta här. Titta, vilken utsikt, ungar.
- Jösses. - Vad gammalt här är.
- Är du okej, Søs? - Men så hjälp mig upp då!
- Så, Ole. - Skratta inte!
- Häftigt - Ett gammaldags dass.
Det är så mysigt.
- Olagligheter! - Är du okej, farbror Anders?
Ja, ja. Där är ju ordentlig ventilation.
Ja, ja, ja.
Man ska njuta av livets goda medan man har det.
Det här är livet.
Om jag bara hade min deckare från grannhuset så vore det perfekt.
Det blir världens bästa semester. Och så tänker du på en deckare?
- Hinner vi måla före i morgon? - Lysande idé.
Lugn nu. Varför vill du måla?
- Är det för att Peter kommer då? - Nej då... eller jo, lite.
Peter är för läcker för att vara ihop med en som bor här.
- Peter kommer inte i morgon. - Va?
- Han kommer nu. - Redan? Peter är här!
- Välkommen, Peter. - Tack.
- Hej på er! - Fru Sejersen, vad trevligt!
Vad gör du här?
Jag blev galen av byggbullret och det var så tomt utan er.
Då ringde jag Peter och fick lift.
- Du skulle komma först i morgon. - Jo, men då ringde fru Sejersen.
- Här är fantastiskt. - Har ni badat?
Jag måste förklara en sak. De där bilderna-
- som jag skickade av huset... Det är inte det riktiga huset.
- Jag har inte fått några bilder. - Har du inte?
- Häftigt hus, fru Sejersen! - Ja. Då ska du se grannens.
Det är fullt av möbler som man inte kan sitta på.
Tidigt i säng och så är vi klara till i morgon. Va, älskling?
Sov gott.
- Sov gott nu, min älskling. - Sitt inte uppe och läs hela natten.
Ingen risk. Mina egna deckare verkar ha blivit lite tråkigare.
- God natt, pappa. - God natt, min älskling.
- God natt. Sov gott nu. - Du med, pappa.
- Och glöm boken inne hos grannen nu. - Självklart
Nämen, hon är ju uppe.
Hallå?
Hallå!
Ursäkta!
- Ja, men... Är det du nu igen? - Förlåt, jag vet att det är sent.
- Vad gör du här i mitt hus? - Jag undrar om jag får låna boken.
Det är för att den är så vansinnigt spännande.
Det är den sista i en serie och jag har...
Jag vill be dig att lämna mitt hus nu direkt!
- Självklart Men det är sant... - Hej då.
Hej då, hej då. Och... Men...
- Hej då. - Jag ser också...
Gud bevare mig väl.
Ja... Ja, just det. Hej då.
Sch. Kom nu.
- Fan, vad rika de är. - Sch!
- Vi skulle ha haft med lastbilen. - Sch!
- Förlåt. - Din idiot! Du väckte dem!
Kom nu, vi måste sticka! Släck lampan.
Hallå?
Datorn...!
Bomben!
Nej, bomba inte nu. Tänk på mitt hår.
Ja, det är klart.
Nej, sluta.
Jag har en, jag har en! Titta.
- Jag har fyra. - Jag har sju.
Men min heter Carsten.
Och den är ashäftig!
Åh, pappa, de där måste vi prova.
- Det ska vi, Ole. - Vem fångar nästa krabba?
- Det gör jag! - Nej, jag!
- Bort med det där! - Hallå, hallå!
- Hej. - God dag, det är polisen.
Det var inbrott hos er granne i natt. Befann du dig i det huset kl. 22.30?
- Ja, jag var där i går kväll. - Varför griper vi honom inte nu?
Och så... pepparsprej. Handfängsel.
- Var du inbjuden? - Nej, det var jag inte.
Det tror jag inte att vi var. - Nu ska ni få höra.
Jag tog honom på bar gärning och han var fräck nog att bryta sig in igen!
- Det är olagligt att gå in utan lov. - Ja, det vet jag.
Och jag är ledsen för... Men har det tagits nåt?
Om det har tagits nåt? Min dator är stulen!
- Den du stod och fingrade på. - Jag skulle bara låna en deckare.
Det är den sämsta ursäkt jag hört.
Varför söker ni inte igenom hippievagnen och hittar min dator?
- Vi måste titta på sommarhuset. - Ja. Ja, självklart.
- Pappa, ska du sitta i fängelse? - Nej, självklart inte.
- Jag skulle aldrig ta din dator. - Vi säger väl det.
Vi begår ofta olagligheter i familjen.
- Men alltid inom lagens ramar. - Oj,
Det är siden, ingen golvtrasa. Var rädd om sakerna.
Äntligen! Då kan vi få svart på vitt.
Vi hittade inget. Vi återkommer om nåt nytt dyker upp i fallet.
Va? Det är ju han. Jag såg honom stå inne i mitt hus.
- Vi kan tyvärr inte göra mer. - Boken är bara en dålig ursäkt.
- Det var det inte. - Vet du vad?
Jag ska nog sätta dit er alla. Alla!
- Hallå! - Men lugna ner dig.
- Varför gick du dit igen? - Ja, pappa, ärligt talat.
- Ja, det var dumt. - Tänk att nån tror pappa är tjuv.
Jag har aldrig beskyllts för stöld förut.
Vi kanske ska skippa semestern och åka hem.
- Nej, pappa. - Det är så mysigt här.
Jo, men om grannen fortsätter så kan vi inte stanna här.
- Det är synd om pappa. - Ja, det är det.
Men vad kan vi göra?
Pappa tycker inte om att vara här för att grannarna tror han är tjuven.
- Vi måste hitta de riktiga tjuvarna. - Vi kan ju inte bara fånga tjuvarna.
- Jo! Om vi är beväpnade. - Vi ger dem ett rejält kok stryk.
Sluta nu.
Vi behöver bara hitta dem och säga till polisen.
Kom igen nu! I vår familj hjälper vi varandra.
- Pappa, vad gör de i dina deckare? - Vad de gör i mina deckare?
Står det inte hur man fångar tjuvar?
Jo, man förhör människor och letar efter spår och misstänkta.
Vad gjorde du egentligen inne hos grannen i natt? Det verkar skumt.
Farbror Anders! - Hur fångar man tjuvarna i deckarna?
En utredning börjar med att man hittar vittnen till brottet.
Man letar spår på brottsplatsen.
Det kan vara godispapper, en cigarettfimp-
-ett bildäcksavtryck eller fotspår.
Hon kommer! Skynda dig.
Man får inte glömma klassikern: den geniala förklädnaden.
Då kan man spana på brottsplatsen utan att nån ser det.
Men viktigast är uppmärksamheten. Man lägger märke till allt.
Jag tror att vi kan hitta tjuvarna.
Ja... Det är snällt av dig, Per, men det är nog inte så enkelt.
- Den där då? - Nej. Den är för liten.
Det här är omöjligt.
Jag tror att vi behöver en paus. Sisten är ett ruttet ägg!
- Kom. - Mie, vänta lite!
Det gills inte!
Du säger själv att man ska tänka efter.
Vi ska bara komma på var tjuvarna gör sitt nästa inbrott.
Och sen tänker jag att om jag var en tjuv-
- skulle jag leta efter det hus där det fanns flest saker att stjäla.
Du har rätt! Tjuvarna är så klart där det finns flest dyra saker.
Så därför ska vi hitta det dyraste sommarhuset på ön.
Vad bra du är, Per!
- Se så gamla de är. - Ja, just det.
Och se så rynkiga de är.
- Søs, är du okej? - De måste ha varit ihop i tusen år.
Guten Tag!
Det är bara vi. Vi är förklädda till tyskar.
Då lägger ingen märke till oss.
Ni kanske ska byta dräkter?
Hoppsan! Hjälper ni oss?
Det hade vi inte alls sett. Det gick så fort att ta på dem.
- Är det nånting, Søs? - Nej, nej. Det är... ingenting.
Jag ska inte heller lägga mig i. Du liknar en höna vi hade en gång.
Den slutade i tarteletterna.
Jag är bara rädd att Peter inte tycker tillräckligt bra om det här.
- Och om dig. - Ja...
Mina damer. Varsågoda.
- Då stämmer det igen. - Då tar jag herrn.
Om du är rädd att förlora Peter så har vi ett bra ordspråk här.
Vad menar du?
Om du är ute på havet och kysser din käresta-
- prick klockan tolv när solen står som högst-
-så är det han och du för evigt.
Är det sant?
Vad vackert.
Jag och han för evigt.
- Var det så för dig? - Ack, ja. Massa gånger.
- Vi måste gå nu. - Ja, lycka till med förklädnaden.
Och tack, fru Sejersen. Nu ska vi ut och paddla kajak.
- Bra att vi fick rätt dräkter. - Ja, nu är det mycket bättre.
- Nu sonderar vi terrängen. - Ja, det gör vi, fru Sejersen.
Det måste vara här. Visst är det lyxigt, va?
Men, pappa, om det här nu var en deckare-
-och om du var hjälten-
- så hade du garanterat räknat ut var tjuvarna gömde sig.
Kanske. Alltså, nu har jag ingen detektivutrustning med mig.
Det skulle vara mot vindriktningen.
Så att ljudet blåser bort från huset.
Vad du är häftig, pappa.
Hitåt.
Och så får det gärna vara lite högt. Utan att bli allt för öppet.
Här borta. Och det allra viktigaste: Vi måste ha solen i ryggen.
Så här inne. Här. Exakt här hade en tjuv stått.
- Hej, du där! Vad gör du är? - Vi...
- Spanar du på mitt hus? - Absolut inte!
Jo, men inte så.
Varför står du här då? Jag läser många deckare.
Med vindriktningen, solen, höjd är det perfekt ställe att spana från.
Ja. Det förstår jag. Men vi är ju inte inbrottstjuvar.
Så... Kom, Per. - Hej då. Hej då!
Nu tror han också att jag är tjuv. Det blir bara värre och värre.
- Ska du inte med, farbror A? - Nej tack. Konsten kallar.
- Jag ska ut och hitta ett bra motiv. - Mycket nöje!
Lycklig ostronsjakt!
- Aj som fan! - Det får ni verkligen ursäkta.
Ja, det är lugnt.
Då vaknas det ostron, vänner. De ska vara stängda. Då är de bra.
Ni ska helst gå där jag går. Annars kan ni sjunka ner.
- Är det Søs? - Hej, hej!
- Hon kan ju inte paddla kajak. - Hon lär sig säkert.
- Här är en stor fin. - Då gäller det att samla flest.
- Det gör jag. - Det tror jag inte.
- Har ni nåt i kikaren? - Ja, vi kikar faktiskt på...
- Ja, på sälar. - På sälar?
Finns här sälar? Ja, men det är ju ett perfekt motiv.
Ligg kvar, för all del.
Så där. Ja, perfekt!
- Fru Sejersen! - Kan du hjälpa oss?
Om ni visste hur många dumdristiga turister som jag har hämtat in...
Hjälp oss! Vi sjunker!
Hörde ni inte vad jag sa?
Se vad jag har gjort till dig, pappa.
- Vad är det? - Detektivutrustning
- Vad fint. - Du kan visa att du inte är tjuven.
- Ska du inte själv ha det? - Nej, jag har min egen här.
Anropar, anropar. Smart, va?
Anropar, anropar. Jo, jättesmart.
- Vad är det, pappa? - Det är bara...
- Ska vi åka hem ändå? - Ja, det är nog tyvärr bäst så.
- Kan vi inte vänta till i morgon? - Jo, ingen åker förrän i morgon.
Så säger vi alltid här på ön.
Och strax blir det ostron. Hjälper du mig?
- Vilken fart det är på dig, Per. - Vet du var Mie, Ole och Søs är?
Nej, tyvärr inte. Men har du sett här, lille Per?
- Vad säger du nu? - Vad fint!
Tackar. Tycker du inte att det är likt?
Jo, men vad liknar det?
Det är två män som kikar efter sälar. "Sälkikarna" heter den.
Det ser ut som om de kikar mot land. Och där finns ju inga sälar.
Ja. Ja, minsann. Det gör de ju.
Per?
Mie! Ole! Pappa vill åka hem! Vi måste göra nåt!
Ole? Mie?
Förlåt. Förlåt, jag trodde att ni var...
Pappa? Pappa, hör du mig? Pappa, det är Per.
- Per? - Ja. Tjuvarna är inne i huset.
Är du inne i huset? Per, hör du mig? Per?
Det får du inte!
Per, Per! Är du där?
Det var konstigt.
Hey! Hans! Kom nu, för fan. Vi har bråttom, kom nu.
Ja, okej.
Per, hallå? Hallå! Per, hör du mig?
Fru Sejersen!
- Fru Sejersen? - Jag är upptagen.
- Det tar lite tid. - Det är helt okej, fru Sejersen.
- Per har visst sprungit till grannen. - Kanske var ett ostron inte så bra.
Pappa, tjuvarna är kvar här.
Pappa? Pappa, är du där?
Per, du får inte vara där inne.
Per, lyss...
Nej. Nej-u
Ursäkta! Ursäkta, kan jag...? Ursäkta!
Ursäkta! Kan jag få låna en toalett?
Jag kan nästan inte... hålla mig.
Ursäkta!
- Vi är nästan klara här. Dröj lite. - Tror du det är okej med pappa?
- Är vi klara? - Ja. Sisten är en sopa!
Kan du inte knuffa till mig? Fort. Ge mig en knuff. Tack.
Läget, sopan?
Är det inte granntjejen?
- Nej, vad söta de är. - Vilka?
Sälarna där borta. Ska vi inte paddla närmare?
Jaha, de. Jo, jag ska bara...
"Fungerar inte"? Nej, nej, nej!
Nej! Det är inte schysst!
- Vad heter du? - Natalie.
- Ska du med och äta en glass? - Ja, gärna.
Mie, vänta lite!
Är den tung? Jag tar dörren.
- Tror du att det är han? - Jag är säker.
Han var här på kvällen och snokade kort före inbrottet. Det är han.
Det måste det vara. Vad tog han?
Han tog min dator.
Nej! Det är tredje gången du bryter in och den här gången på toaletten!
Det är han! Det är samme man som smög runt vid mitt hus.
Det var en nödlösning. Jag trodde att min son var i huset.
- Att han gått på toaletten här? - Och så började magen krångla...
- Vad har du i fickorna? - Kroppsvisitera!
- Jag är ju inte kriminell. - Det avgör inte du.
- Kan du lämna...? - Kan du försvinna? Nu!
- Otroligt vad man får finna sig i! - Det är ett zigenarläger.
Nu kör de iväg, pappa. Kom nu! Tjuvarna sticker.
- Jag ska bara... - Søs, hey. Kom här.
Du verkar lite konstig. Är det nåt jag ska göra?
Kan vi bara vänta lite? Bara lite grann?
Bara... Tre, två, ett-nu!
Søs! Lugn, lugn.
- Peter, hjälp mig! Jag drunknar! - Søs, försök att resa dig upp.
Jag tror att jag bottnar här.
- Du är skyldig mig en kyss. - Men nu är det ju för sent.
- För sent? - Ja, och jag vill hem.
Søs... Det kan aldrig vara för sent.
Hej, älskling! Jag var iväg och handlade.
Då såg jag din fyrhjuling. Vad gör du?
Jag får glass av Mie och Ole.
- Av de där? - Ja.
Nej, vet du vad? Du ska inte ta emot nånting av den familjen.
- De är okej. - Nu tycker jag vi går hem. Kom.
Hey! Vad gör du?
Vad i all världen?
- Var det Per? - Det tror jag.
Såg du det förskräckliga barnet? Han har stulit Natalies fyrhjuling.
- Det skulle Per aldrig göra. - Det gjorde han, det ser du ju.
Vet ni vad? Er familj börjar jag bli riktigt, riktigt trött på.
Och det är du också. Nu går vi. Kom.
- Vad håller han på med? - Det vet jag inte. Søs...
- Per har precis stulit... - Jag orkar inte mer just nu.
- Kan du inte ta de här? - Per!
Vad gör du? Se dig för, din lille idiot!
Och här på ön säger vi ju alltid att om du har ätit ett dåligt ostron-
-så är det bra med en glass.
Har ni sett Per?
Ta det lugnt. Han njuter av friden här på ön med Mie och Ole.
Bra.
Nej! Kom igen!
Åh nej!
- Är du med? Kom då. - Är det verkligen nödvändigt?
- Jag tycker vi har tillräckligt. - Så blir det.
- Ska vi inte bara sticka härifrån? - Nej, två hus till. Det var planen.
Nej! Titta. Den är söt. Det är en elefant, Eigil.
Säg mig, vad fan är det för fel på dig, Hans?
Kom nu.
- Hoppsan. Vem är det? - Det här är en liten skit.
En liten skit som spionerar på oss.
Ska vi inte låta honom gå? Det är bara en liten pojke.
Ja, du har rätt. - Kila iväg.
Vad pratar du om? Han har precis hört hela vår plan!
Nej, jag vet precis vart du ska.
- Sluta! - Det är bara en pojke.
Det här, du... Det är mycket bättre.
Och då är vi också långt härifrån när de till slut hittar honom.
Och om du berättar för nån hur vi ser ut-
-så hittar vi dig. Förstår du?
Försök bända isär dem.
Jag vill ha min elefant Bodil!
Jag vill ha en giraff som heter Kurt.
Vill du det?
Kom nu, vi har bråttom.
Hur många kulor får man?
- Det kan jag ju själv bestämma. - Jag vill betala.
Tre gånger har han brutit sig in i mitt hem.
Nu har ett av hans hemska barn stulit Natalies fyrhjuling.
Hörde du? Det var inbrott i mitt sommarhus.
Allt är borta. Tavlor, mattor, B&O: n. Till och med min tennismaskin.
Det är inte sant. Det är garanterat min granne.
Det är han. Han går ju och smyger runt.
- Han smyger runt där uppe. - Så hemskt. Är du försäkrad?
Självklart är jag inte försäkrad. Jag är inte ens...
Du får inte bryta ihop. Mogens!
Då var det din tur, gamle gosse. - Vart tog han vägen?
Nu har jag fått nog av det här stället!
Varför har han ställt den där? Det var en mycket märklig plats.
- Han måste väl vara här i närheten. - Herregud. Inte nu igen.
- Jag visste att ni var med på det. - Nej, vi hittade den bara.
- Vi letar efter Per. - Hela er familj är kriminell.
- Följ med mig! - Vi ska hitta Per.
Ni ska inte hitta nån. In i bilen! - Det gäller dig också.
In, in! Du stannar här och vaktar den.
Hallå? Det är Per. Pappa? Pappa, är du där?
Hallå? Hör du mig?
- Ska du ha en till? - Nej tack.
Det ska du visst.
Vad fan är det som luktar? Sitter du och skiter nu igen, Hans?
Förlåt.
- Det är inte jag. - Jag känner lukten ända hit.
- Det är inte jag. - Lägg av nu.
Vad äter du? Du är rutten inombords.
Jag har bara ätit lite müsli.
Okej. Nu är det slut med att slappa.
- Kom nu. - Det är jättegott.
- Vad är det för müsli du äter? - Det är bara den med nötter.
Då är det klart du får gaser. Du ska äta den med bär.
- Jag tål inte bär. - Du tål inte nötter heller.
Måste vi åka hem nu? Vi har nästan precis kommit.
Jag vill inte vara här mer.
- Vänta till i morgon efter kl. 12. - Nej!
Jag kan förlora mitt arbete på det.
Ingen vill ha en bokhållare om de tror att han stjäl.
- Kan vi inte göra nåt? - Hjälp till att packa.
- Pappa! - Per!
Åh nej, vad är det nu?
Pappa!
Per, vad har hänt? Är du inte med Mie och Ole?
Jag har hittat tjuvarnas gömställe och jag vet vilka de är.
- Nu kan vi visa att du inte är tjuv. - Är det sant?
Per!
Ut med er nu. Ut! Korn här nu. Nu ska jag säga er en sak.
Jaha, där har vi honom. Och ni stannar här!
- Vad händer här? - Dina barn stjäl också, va?
- Nu tar vi det lilla lugna. - Det tror jag inte att vi gör!
- Jag har baske mig fått nog nu. - Per har hittat tjuvarnas gömställe.
Vi är på väg dit nu. Följ med så får du själv se.
Ja.
Du minns inte var det var?
Jag tyckte att det var här. Men allt gick så fort.
- Nu har vi kört runt i en timme. - Per gör så gott han kan.
- Tydligen inte bra nog, va? - Vänta lite.
- Där borta fick jag motorstopp. - Där borta?
- Då är det här! Det är här! - Bra, Per.
Titta.
Det var här. Det var det.
- Det var det. - Ja, det vet jag ju, gubben.
- Ni är fulla av lögn. - Nej!
Jo, det är ni. Gud bevare mig väl!
Det var faktiskt här, pappa. Det är alla sakerna.
- Vad händer här? - De har tagit allt som vi har.
Sitt kvar i bilen. Jag ska se om jag kan hjälpa till.
- Han har tagit allt. - Där borta!
- Hur länge var du borta? - Vad har hänt?
Du och dina kumpaner har lockat bort mig och henne-
-så att ni kunde tömma mitt hus.
- Vad då? - Alla mina saker är borta.
Vad håller du på med?
Hör på, det är han! Det är han!
Jag har inget med det att... Det har jag inte.
Ta honom! Han får inte sticka!
Gör ert jobb!
- Vi kör strax. - Ja, men, pappa...!
Tjuvarna sa att de skulle bryta sig in i två hus innan de var klara.
Nu har de varit hos grannen och har bara ett hus kvar.
Det är möjligt, Per. Men det finns hundratals hus på ön.
Vi kan aldrig räkna ut var de slår till nästa gång.
Inte den här gången.
I det här stadiet i deckarna får hjälten en bra idé, och så... vips!
Jo, men det här är ingen deckare och inget "vips". Det är allvar.
Jag är ledsen, men vi åker nu.
- Det kan du inte. Det är högvatten. - Okej, då åker vi i morgon bitti.
Och det är ingen diskussion!
Hej-
Det har väl inte hänt nåt med den?
- Tack för lånet. - Det var så lite.
- Vi ses! - Vi ses.
Det blir polisen som avgör det. Ja, vi hörs.
- Då fick han dåligt samvete, va? - Nu är du tyst.
- Vad sa du? - Per är ingen tjuv.
- Det är jag inte så säker på. - Nej. Men det är jag.
Jösses.
Jaså? Kunde du inte heller sova?
Nej.
Den här semestern blev inte som jag hade räknat med.
Är det nåt med dig och Peter?
Kanske så...
...så blir det inte han och jag för evigt.
Mitt barn, du ska inte oroa dig så mycket.
Njut av det du har... här och nu.
Den här blomman... Nu är den här.
Och nu är den borta.
Ja, eller... snart är den borta. Eller i morgon.
Nej, det var nog ingen vidare uppmuntran.
Det var faktiskt precis vad jag behövde höra.
God natt. Och tack.
- God natt, Søs. - God natt.
- Ska vi hjälpa dig? - Ja.
Om du och Ole håller målningen så kliver jag in och så...
Farbror Anders, jag känner igen dem. Det är tjuvarna som du har målat!
- Olagligheter! - Det är bra.
De spanar på husen som de ska bryta sig in i.
- Därför tittar de inte mot vattnet. - Ja, minsann! Vad duktig jag är.
Då kan vi kanske räkna ut var de bryter sig in nästa gång.
- Hur kan vi göra det? - Visa oss var du har målat det.
Kom då, Per.
Jag kommer nu!
- Var det här, farbror A? - Jag ska bara... jag ska bara...
- Det är okej, farbror A. - Ni vet hur det är.
Man måste hämta andan. Så, nu är jag klar.
Ja, ja. Det var här.
Ja, precis så där låg de.
- Och de kikade däråt, va? - Nej, det var lite till höger.
- Där finns inga hus, bara skog. - Jo, där är ett hus!
Det är nån i huset.
Det är tjuvarna! De är där!
Ja!
Søs! Se till att bli klar nu.
Jag skyndar mig så fort jag kan.
Det är högvatten om en timme. Vi måste åka. Var är Ole och Per?
Pappa? Är du där? Pappa?
Per, hör på nu. Ingen mer lek nu. Vi ska till att åka.
Vi vet var tjuvarna är. De bryter sig in i ett hus just nu. Kom fort!
Stanna där, vi kommer.
- Där borta. Bakom träden. - Är det polisen? Bra.
- Nu ska du få höra... - De skulle ha ett rejält kok stryk.
- Lysande idé, fru Sejersen. - Tar det tre fyra timmar?
Det kan inte vara sant. Då är de borta.
- Ja, okej. Ja, hej då. - Titta där.
Herrejäklar.
- De kan komma om tre fyra timmar. - Då är tjuvarna borta sen länge.
Det kan inte vara sant!
Är det inte högvatten nu? Då kan de inte köra härifrån.
- Det är först om en timme. - Det hinner de lymlarna lätt.
Om vi inte sinkar dem.
- Vad menar du? - Utan att de märker att vi gör det.
- Hur då? - Lyssna nu...
- Kom igen nu, Hans! - Ja, ja, Eigil.
- Händer det nåt där? - De bär fortfarande grejer.
- Mie, är du klar? - Ja. Vi är klara nu.
Bra, Mie.
- Nu tror jag att de åker. - Mie, de åker nu. Skynda dig bort.
De stänger lastbilen nu. Nu kliver de in.
Nu ska de få.
Skitbra, Hans. Bara två hus till och så är flaket fullt.
Det är vår tur att ligga på stranden.
Vad fan är nu det där?
Det måste vara från stormen. Ska jag vända?
Nej, det är en stor omväg. Ta bort den.
Vad gör du, spaghettiarmen? Nu ska du få se här.
Okej. Hans... Nu sätter du dig i bilen.
Du vänder och så kör vi tillbaka. Förstår du? Fort, fort!
Bra, Mie! Så ja!
Då är det Søs och Peters tur.
Hey!
Jag kan inte få upp den här själv. Så jag undrar om du kan hjälpa mig?
- Det kan jag visst. - Vi har inte hela dan på oss.
- Visst är den fin? - Hoppa över på andra sidan.
Så där. Kom igen, för helvete.
Tack för hjälpen!
- Lugn, lugn! - Ta bort den! Ta den!
Fantastiskt, Søs. Bra gjort.
Är du okej?
Ja, ja, det är okej. Kör bara.
- Vad fan är nu det här? - Det vet jag inte.
Nej, du ska inte skrämma dem.
- Hej, små får. Kom då, små får. - Gå nu härifrån med er. Hallå!
- De förstår dig inte. - Jo, det är får. Stick med er!
Hallå! Följ efter den svarta där.
- Eigil, den har lagt en skit. - Hoppa in nu!
De var ju söta.
Jättebra, Anders. Vi tar över här.
Då tror jag att vi två ska igång.
Så där. Kom här. Kom igen nu.
Vi ställer den här.
Sen väntar vi bara.
Om tolv minuter spärrar högvattnet vägen.
Så, nu kommer de.
Per, Per! Kom tillbaka! Per!
Per!
Per, de ser dig!
- Jag trodde det var rakt fram där. - Varför pekar skylten ditåt då?
- Det borde faktiskt vara ditåt. - Ge mig kartjäveln!
- Vi följer skylten, va? - Hinner vi det i lågvatten?
Den kan köra över i högvatten. Kom nu.
Kom nu, Hans!
- Per? Vart ska du? - Jag ska bara göra en grej!
Ja. - Ole, de är på väg mot dig nu.
Det är inte vägen till fastlandet.
Det var ju det jag sa. Det var det jag trodde att du sa.
Vi kan titta på det här.
- Ska du ha lift? - Ja tack.
Vi ska svänga vid nästa avfart.
Vad är nu det där för nåt? Vad gör han?
- Där är det! Vi ska av där! - Vad är det han vill?
- Vad? - Vi skulle ha kört av där borta.
Fantastiskt. Kan du säga det lite tidigare nästa gång?
Vad jobbig han är! Han spärrar vägen, den fjanten.
Säg nåt till honom, för fan.
- Du är snäll och flyttar dig! - Det är möjligt att han är tysk.
Hallå, du! Raus, raus! Geh weg! Geh weg, geh weg!
Schnell! Auto aus Fahrrad, bitte!
Det funkade. Skitbra.
- Hej, pappa. Jag gjorde det. - Perfekt, Ole. Det är högvatten nu.
Men, Ole, korn upp till oss. Så kan du se när de grips.
Kom!
Nu vet jag! Vi flyttar den bommen dit.
Kom!
- Ser du dem? - Nej, inte än.
- Men... där är de! - De har verkligen bråttom, va?
Men de hinner inte. Får jag se?
Titta på dem. Och nu närmar de sig vattnet.
Och nu stannar de.
Så där.
Nu åker de. De åker ändå. Det kan de inte, det är högvatten.
Får jag se?
- Jo, det kan de tydligen. - Får jag titta?
Nej, alltså!
- Vi måste flytta tillbaka bommen. - Okej.
- Vad fan händer här? - Yes! Jag visste det!
Kom igen nu, för helvete!
- Per anropar pappa. - Hej, Per.
Vi flyttade bommen. Nu kan de sitta fast tills polisen kommer.
Du är genial, Per!
- Vad gör vi då? - Vi måste ut härifrån. Kom.
Nej! Vad gör de? Vi måste rädda dem.
- Spring inte ut till dem! - Det är mitt fel att de är där.
- Det är för farligt! - Per, akta dig!
Skicka Anders till havsvägen!
- Är du helt säker på det här? - Ja, ja. Kom nu, så går vi.
- Ni ska stanna i bilen! - Vad fan gör den lille skiten här?
- Ni ska stanna i bilen! - Vad snackar du om?!
Vi kan ju inte stanna här! - Kom nu, Hans.
Nej! Ni får inte gå bort från bilen! Grå Damen kommer och tar er!
- Då kan ni drunkna! - Grå Damen?
Ni fastnar och hon tar er!
Det här är Vadehavet. Man kan vada över det.
Vill du helst ha en blöt strumpa eller en vända i fängelset? Kom nu!
Nej! Nej! Kom tillbaka!
Vad hände?
Mina ben sitter fast.
Stiger inte vattnet?
- Har du sett Per? - Han är där ute.
- Hjälp! Hjälp, vattnet stiger! - Hjälp oss!
- Jag kommer! - Kom då! Du klarar det!
- Simma nu, grabben! - Jag kommer!
- Kom igen! Vi drunknar här ute! - Hjälp oss!
Vi drunknar! Simma, för helvete! Simma!
- Jag kommer! - Håll ut!
Kom nu!
Håll hårt!
Tack, grabben. Du har räddat våra liv.
Per!
Ta tag, allihop! Ja, ta tag!
Hjälp! Hjälp!
Är ni klara? Då drar vi. Ett, två, tre - dra!
En gång till. Ett, två, tre - dra!
Det är polisen!
- Bra jobbat. - Fantastiskt, Per.
Du har fångat tjuvarna och räddat dem också.
Søs. Klockan är tolv.
- Ska vi byta? - Det kan vi göra.
- Så där. - Varsågod.
- När ska vi äta, pappa? - Om två minuter, Per.
Aj, aj, al!
Ja, jag tror nog att jag måste be så väldigt mycket om ursäkt.
Det är uppfattat.
- Du läste aldrig klart din deckare. - Jaha, tack.
Jag har lekt deckare så det räcker i många år.
Men bara för säkerhets skull... Om jag får spara den till senare.
- Tack. - Varsågod,
Då är det dags att ta bilden. Kom, allesammans!
Ställ er framför poolen.
Per, du kan sätta dig i mitten.
Så där ja. Är ni klara?
Så där ja. Tio sekunder!
Vi saknar en. Var är farbror Anders?
Bomben!
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2015
Ansvarig utgivare: Pia Grünler